филм на МИЛОШ ФОРМАН
с участието на ХАВИЕР БАРДЕМ
НАТАЛИ ПОРТМАН
СТЕЛАН СКАРСГАРД
::: Д Е М О Н И Т Е Н А Г О Я :::
РАНДИ КУЕЙД
ХОСЕ ЛУИС ГОМЕС
МАЙКЪЛ ЛОНСДЕЙЛ и други
МАДРИД, 1972 г. Седалището на Светата Инквизиция
И тези наистина се продават на хората?
По улиците, отче.
И в Толедо ли? - В Толедо, Саламанка и Севиля.
А също и на пристанището в Кадис.
Значи се разпространяват и извън страната?
Има ги дори в Рим. Даже и в Мексико.
Значи така ни вижда светът.
Това е представата му за нас.
Как е името на художника?
Франциско Гоя.
Не е ли същият, когото ти нае за личния си портрет?
Той е, отче. - А защо избра точно него?
С цялата си смиреност, отче, избрах го поради същата причина,
поради която нашите крал и кралица са го признали за придворен портретист.
Смятат го за най-великият художник на Испания.
Но тези литографии са доста обезпокоителни, бих казал.
Обезпокоителни?
Да, разбира се.
Но, отче, те показват истинският облик на нашия свят.
Може би показват вашият свят, брат Лоренцо.
Но как може да наречете тези гротески "истинският облик на нашия свят"?
Светът е само един, братко.
И той не нито вашият, нито моят. А на Господ бог.
Нима сте изгубили вярата си, братко?
Нима не виждате каква демонична поквара и падение ни продава Гоя?
Той е проповедник на най-тъмни сили! Въпреки че е рисувал икони в църквите!
Рисувал е ангели, да...
Но щом майка ви въздигне очи за божия възхвала...
Кого, мислите, вижда?
Според вас, кого използва Гоя като модели за своите ангели?
Блудници!
Те се усмихват на милата ви майчица от купола на църквата!
Заявявам, пред всички вас...
Че Гоя е смирен християнин и верен поданик на църквата.
Как така?
Отче, срещал съм жени, които не могат да кажат и една молитва наизуст.
Тях...
Тях трябва да преследваме, но вместо туй какво?
Ще отлъчим най-великият творец на днешна Испания?
Или смятате, че като изгорим творбите на Гоя,
злото ще изчезне в пламъците?
Защо не се погледнем самите нас? Какво постигнахме последните 50 години?
Колко еретици сме пратили на кладата?
Ще ви кажа точно, отче. Осем.
Осем са изгорени на кладата.
Да не предлагате да подходим по-строго?
Да, отче, това предлагам. Да се върнем към старите традиции.
Да възродим от миналото методите за вдъхване на божията боязън.
Готов ли сте да участвате в такава битка?
Не да участвам, разрешете ми аз да я поведа, отче.
Защо онази картина няма лице?
Защото това е демон.
Не, не е.
Виждала ли си демон някога? - Не, но съм виждала вещица.
Нима? - Да, но лицето й бе тъжно.
Как изглеждаше?
Цялата бе ужасно обезобразена...
Миришеше отвратително!
Интересно. Защото вещицата, която аз познавам,
е млада, много красива и ухае на жасмин.
Наистина? - О, да.
И в момента я рисувам.
Аз не съм вещица!
Откъде знаеш?
Разрешава ли ми се да говоря?
Но, моля ви. - Това лице ми е познато.
Да не е някой от ангелите ви във Флоридския параклис?
Да, тя е. Страшно сте проницателен.
Сигурно ще прозвучи банално, но аз съм божи служител.
А вие...
Вие, художниците, интимничите ли със своите модели?
Сигурно е много изкусително...
Да прекарвате толкова часове насаме с едно толкова...
Не само красиво, но и младо девойче.
Искате ли да изрисувам и ръцете ви на портрета?
Това оставям на вас. - Не, вие решете.
Ръце не се рисуват лесно и малко хора дават пари за тях допълнително.
Е, каква е цената?
Една ръка - две хиляди реала. Две ръце - три хиляди.
Защо се съгласихте да ми направите портрет?
А защо не?
Имате репутацията на човек, осмиващ божите служители.
Доста грубо, бих добавил.
Така ли?
Известно ли ви е колко много и влиятелни врагове имате, Гоя?
За мое щастие, все още имам и много властно приятели.
Как я карате, скъпи ми Гоя?
Както винаги, ваше величество. - Не се оплаквате, значи.
Старая се да не го правя, Ваше величество.
Това ли е дивият жребец, който ще обуздавам днес?
О, Боже...
Как искате да го обяздя?
А как искате да бъдете запомнена в историята, госпожо?
Каквато съм.
Млада и великолепна.
Какво избираш за вечеря, скъпа моя?
Може би...
Лешоядът.
Може ли да остана да погледам как работите?
Ако позволите, Ваше величество...
Предпочитам никой да не вижда работите ми преди да са завършени.
Нима се натрапвам? - Да, скъпи мой.
Разбирам...
Както желаеш.
Всичко, каквото ти доставя удоволствие.
Колко още трябва да седя тук?
Колкото ми е нужно, Ваше величество.
Виждате ли какво нося?
Би следвало да съм набожен и порядъчен човек тогава, нали?
Но вижте какво има вътре всъщност...
Волтер!
Най-злостният водач на всички тъмни помисли!
Нечестиво!
Бъдете бдителни, ослушвайте се внимателно.
Хората говорят.
Може да чуете някой, който твърди,
че материята се състояла от много малки частици, наречени атоми.
Запомнете му името. Той е еретик,
разпространяващ дяволските идеи,
за да отрови душите на богобоязливите хорица.
Чуете ли някой да използва думата "храм" вместо "църква"...
То той е или юдей, или по-лошо - протестант.
Запомнете името му.
Ако сте някъде сред хора и видите човек,
криещ пениса си с ръка, докато пикае...
Той сигурно е обрязан.
И е юдей.
Давам ви само няколко примера
какво да търсите и как да го разпознаете.
После ще предадете имената на Светата инквизиция.
Очите, ушите и съзнанието ви.
Те са сетивата на Бог.
Хайде, Инес, опитай го. Вкусно е.
Хайде, опитай.
Ей, къде хукна? - Отива при джуджето.
Какви ги свърши?
Инес, измий си устата. - Не.
Призована си да се явиш пред Светата инквизиция.
Имаш ли представа защо? - Не.
Къде бяхте с братята ти вчера? - В кръчмата.
Мисли! Да не си изрекла някое светотатство?
Не, не съм.
Случи ли се нещо, което да им даде повод да я разпитват?
Целуна крака на едно джудже.
Направи ли го? - Да.
Всички го правеха. - Може би я викат просто за да
свидетелства срещу някой друг?
Някой друг ли?
Сещаш ли се за някой, когото ги интересува?
Не зная...
Не!
Не се тревожи, дете мое.
Дете...
В името на Отца и сина, и Светия дух.
Амин.
Седни, дете.
Ти си Инес Билбатуа,
дъщеря на Томас Пио Билбатуа и съпругата му Мария-Изабел?
Да, аз съм. - Имаме няколко въпроса към теб
и очакваме да отговориш искрено. - Да, разбира се.
Истина ли е, че в сряда, на 16-ти този месец,
ти си вечеряла в страноприемницата на Доня Хулия?
Да, истина е.
Какво точно имаше за вечеря?
За вечеря ли? - О, да.
Искате да узнаете какво сме яли?
За вечеря.
Вечерях пиле.
Лук...
И нахут.
Да, нахут.
И?
Картофи.
Зелени чушлета...
Беше ли ви поднесено свинско? - Да, но аз не си взех от него.
И защо не? - Не обичам свинско.
Готова ли си да се закълнеш в разпятието, че казваш истината?
За свинското ли?
Готова ли си, дете?
Кълна се в раните свещени на Исус, че казвам само истината.
Тогава, предполагам, че не ще възразиш,
ако ти дадем възможност да докажеш истинността на думите си?
Не, ще ви бъда благодарна.
Как искате да ги докажа?
Истината ли ни каза?
Да! Казах ви истината!
Имаме причини да се съмняваме в това. - Но защо?
Подозираме, че причината да не обичаш свинско, е защото си юдейка.
Какво?!
Такава ли си? - Какво значи това?
Практикуваш юдейски ритуали. - Не, не е вярно!
Усещаме, че искаш да ни признаеш нещо. Направи го, сега.
Но, какво искате да призная?
Истината.
Но аз ви я казах!
Кажи ми истината!
Признай!
Томас, толкова се радвам да те видя, приятелю.
Как си, Франциско? - Влизай, влизай.
Да ти предложа нещо? - Не, нищо. Благодаря.
Сами ли сме?
Да.
Трябва да говоря с този човек, Франциско.
Защо?
Дъщеря ми Инес бе призована пред Светата инквизиция.
Инес? - Да.
Но това е абсурдно!
Отиде тази сутрин и още не се е върнала.
Нямаме никаква вест за нея.
Знаеш ли защо са искали да говорят с нея?
Не, и затова искам да се срещна с този човек.
Франциско, ужасно съжалявам, че се налага да те моля за това...
Но има ли начин да уредиш срещата?
Но аз не съм в положение да искам услуги от инквизицията...
Не, не услуги. Просто се опитвам да разбера
с какво мога да помогна на своята дъщеря.
Бих искал да...
Не! Не мога да говоря със Светата инквизиция по никакви въпроси,
които не се отнасят пряко до мен.
Съжалявам. - Умолявам те, Франциско.
Отец Лоренцо.
Заповядайте.
Насам.
Ако срещнех този човек на улицата,
никога не бих разпознал в него себе си.
Има толкова различна представа за себе си.
А бихте ли го харесали?
Харесва ми портрета му.
Да, да...
Много съм доволен, Франциско.
Да избера ли рамка? - Да, моля.
А, и няма нужда да плащате нищо. - Как така?
Картината вече е платена. - От кого?
От Томас Билбатуа.
Богат търговец.
Възнамерява също и да подпомогне реконструкцията на манастира "Св. Тома".
Помоли ме аз да изрисувам фреските в него,
което е доста изгодно предложение трябва да призная...
Как беше името му? - Билбатуа.
И какво иска от мен сеньор Билбатуа?
Той е бащата на...
Вие си спомнихте лицето й от фреските по тавана на Флоридския параклис.
Да, и?
Била е задържана от Светата инквизиция.
Познавам го много добре. Той е изключително почтен човек.
Не се тревожете.
Инес Билбатуа? - Да.
Дойдох да...
Да разбера с какво мога да помогна.
Мога ли да си вървя вече?
Не е по силите ми да го разпоредя, Инес.
Искам да се прибера вкъщи.
Не се страхувай, дете мое.
Мога да предам съобщение от теб на родителите ти.
Искаш ли? - Да, моля ви.
Кажете им, че ги обичам.
Толкова ги обичам.
И, моля ви...
Кажете им, че винаги, когато се моля...
Затворя ли очи...
Когато се обръщам към Господ...
Аз го умолявам да ми позволи да видя майка си,
баща си и братята си...
Щом отворя очи...
Искаш ли да се помолим заедно? - Да, моля ви.
Да се слави името Господне...
Благослови по волята си своите чеда...
Слава тебе, Господи, да пребъдат дните ти божествени...
Благодарим за щедростта ти,
Царю небесни, отче наш...
За спасителя и твои син, Исус Христос...
Отче наш, божествений агнец...
Много добре, Инес.
Ще се погрижа за теб.
Всичко е наред.
Здравейте, добре дошли. - Томас!
Благодаря, отче. - Благодаря, Хосе.
Как сте, Франциско? - Много добре, благодаря.
Отец Лоренцо...
За мен е чест да ви посрещна в дома си.
Насам, моля. Това са синовете ми.
Анхел и Алваро.
Здравейте, Анхел.
А това е обичната ми съпруга...
Мария-Изабел.
Отец Лоренцо, добре дошли в дома ни.
Благодаря. - Заповядайте.
Благодаря, Франциско.
Дойде време да се отплатя на Бога за милостта му към нас...
Като спомогна за възстановяването на параклиса "Св. Тома".
Все пак, моето име също е Тома...
Много съжалявам, че дъщеря ми не може да се присъедини към нас тази вечер.
Великолепна...
Великолепна творба наистина, Гоя.
Благодаря ви.
Какво казвах, дойде време да се отплатя на Господ за добрината му към нас...
Като спомогна за възстановяването на параклиса "Св. Тома".
Благослови храната ни, Господи,
която ти ни даде чрез нашият спасител Исус Христос.
Амин.
За успешната реставрация на параклиса.
Това вино е превъзходно.
Престояло е на кораб, обиколил света два пъти.
Виното трябва непрестанно да е в движение,
за да добие този вкус и аромат.
Не знаех.
А това е аншоа от Сантока.
Предполагам, че сте нетърпеливи да узнаете новини за вашата дъщеря.
О, да. Изключително.
Никога не е отсъствала от дома си. Успяхте ли да я видите?
Да, видях се с нея. - Как е тя?
В добро състояние на духа и ви предава поздрави.
Кога да я очакваме отново вкъщи?
Не бих могъл да ви кажа. Първо трябва да понесе изпитанието.
Изпитание ли?
Но защо? - Заради признанията си.
И какво е признала?
Че съвсем наскоро е извършила юдейски ритуали, присъщи на предците й.
Но това е невъзможно!
Ние сме уважавано християнско семейство с традиции!
Поправете ме, ако греша...
Но братята, отговарящи за архивите
ме информираха, че прадядото на вашата баба от юдей
се е покръстил в християнин, идвайки в Испания от Амстердам през 1624 г.
Вярно ли е?
Да.
Но аз съм единственият в цялото ни семейство, който знае това.
Защото тогава вашата дъщеря е признала за юдаизма?
Инес не би могла да признае нещо, което никога не е знаела.
Простете, но сестра ми беше ли подлагана на "Изпитателя"?
Да, беше.
Дъщеря ми е била изтезавана?!
Бе подложена на "Изпитателя".
Мислех, че тези методи на разпит са отхвърлени от години.
Да, бяха.
Но в тези размирни времена, в борбата за истината,
Църквата отново се върна към тях.
Значи...
Вие твърдо смятате, че признание, получено чрез този "Изпитател",
наистина е непоклатимо доказателство за всичко?
Това не е мнението само на един прост монах, господине.
Църковна догма е, че признанието получено чрез "изпитателя",
съставлява самата и чиста истина.
Съжалявам, Лоренцо, но как едно такова признание би било истина?
Ако подложат мен на мъчения, бих признал какво ли не.
Ще призная, че съм султанът на Турция, например.
Не, не бихте. - Всичко, за да избегна болката.
Не, не бихте.
Вие богобоязлив човек ли сте, Гоя?
Разбира се.
Значи страхът ви от гнева Божий ще ви спре да дадете лъжливо признание.
Но ако болката е толкова силна, че замъгли чувствата ми?
Ами ако страхът ми от болката се окаже по-силен от страха ми от Бога?
Щом сте невинен, Бог ще ви даде силата да издържите всички мъки.
Убеден ли сте в това? - Да.
Простете, отец Лоренцо...
Но вие били ли сте подлаган...
... на "Изпитателя" някога?
Дали съм бил подлаган? - Да.
Подлагали ли са ви на разпит посредством "Изпитателя"?
Не, разбира се.
Смятате ли, че ако бяхте подложен на такъв разпит
и изискат от вас да признаете нещо абсолютно нелепо...
Да речем, да признаете, че сте маймуна...
Мислите ли, че Бог ще ви дари с достатъчно сила на духа, за да отречете?
Или бихте признал, че сте маймуна, за да се спасите от болката?
Аз бих.
Знам, че би го направил. Аз също.
А вие?
Какво е това? Обичай ви е да си играете някакви глупави шегички с гостите ли?
Никой не би поискал от отец Лоренцо да признае такива абсурдни неща.
Аз бих.
Сериозно ли говори? - Сигурна съм, че се шегува.
Алваро, доведи баща си.
Понякога дори аз не схващам шегите му.
Никой не ги разбира.
Така е, защото баща ми не се шегува.
О, напротив.
Още вино? - Не, благодаря.
Франциско?
"Аз, Лоренцо Касамарес...
С подписа си удостоверявам, че противно на човешкия си облик,
всъщност съм, незаконнороден син на шимпанзе и орангутан.
Замислих пъклен план да се присъединя към християнската църква,
за да опозоря Светата инквизиция."
Подпишете.
Това е шега, нали?
Подписвайте.
Анхел, залости вратата.
Франциско, проводете ме навън от този дом.
Спрете, сеньор Гоя!
Полудяхте ли? - Франциско, не се намесвай.
Пуснете ни. - Ти можеш да си вървиш.
Как така да си вървя? А отец Лоренцо?
Той пусна ли дъщеря ми?
Пусна ли невинната ми дъщеричка да се прибере у дома?
Пусна ли?
Дръжте го тук. Пуснете сеньор Гоя.
Пуснете го!
Изпратете сеньор Гоя.
Томас!
Махнете си ръцете от мен! Това е възмутително!
Готов ли сте да подпишете признанието?
Мария-Изабел!
Доведете го тук.
Подпишете!
Вържете му ръцете.
Ще подпишете ли?
Добре...
Да видим дали Бог ще ви даде сили да издържите "Изпитателя".
Вдигнете го.
Ще изгоря документа веднага, щом дъщеря ми се върне у дома.
Но няма да чакам прекалено.
Разберете го.
Добре, можете да си вървите.
Отец Лоренцо?
Забравяте нещо.
Това може да е от голяма помощ и на двама ни.
Изключително щедро дарение, наистина.
Благодарни сме за усилията ви, брат Лоренцо.
Има и молба, отче.
Обикновено има, да...
Да чуем подробностите.
Търговецът иска да си върне дъщерята.
Тя при нас ли е? - Да, отче, тук е.
Как сме я заклеймили? - Юдейка.
Как отвърна ти на тази молба, братко?
Обещах да се застъпя за освобождаването й.
На какво основание? - Имайки предвид щедрото дарение...
А също и фактът, че тя е много млада.
Тя призна ли?
Да, отче.
Била е подложена на "Изпитателя".
Приемаме този великодушен дар
със смирена благодарност.
Името на дарителя също така ще бъде почетено с каменна плоча
в параклиса, за да се помни през вековете неговата щедрост.
Колкото до дъщерята...
Ще се моля Бог да я благослови с милостта си.
Разбира се, да я освободим би означавало да отхвърлим
основните канони на нашата вяра,
тъй като ще хвърлим сянка на съмнение
върху пречистващата сила на "Изпитателя".
Приключено е.
Видяхте ли родителите ми? - Да, видях се с тях.
Правят всичко възможно, за да те освободят.
И?
И...
Те много те обичат, Инес.
Ще се помолим ли заедно, Инес?
Не мога да повярвам.
"Аз, всъщност, съм незаконнороден син на шимпанзе и орангутан..."
Вярвате ли на тоя идиот?
Луд някакъв.
Ваше величество, аз съм само един отчаян баща,
а това бе сторено единствено за доказателство, че подложен на
"Изпитателя", дори невинният божи служител би признал
и най-отвратителните нелепости.
Да.
Умолявам ви, Ваше величество, използвайте влиянието си
и помогнете да се върне дъщеря ни отново при нас.
Да, ще видя какво мога да сторя.
Добре разгледах подписа.
Не може да е грешка, нали? - На Лоренцо е.
Къде е брат Лоренцо?
Всички братя го търсят, отче.
Да? - Франциско Гоя и Лусиентес?
На вашите услуги. - Казаха ни, че рисувате
портрет на Лоренцо Касамарес.
Да, заповядайте.
Вече е завършен. Насам.
Надявам се, че отец Лоренцо ще остане доволен от избраната рамка.
Лоренцо Касамарес обезчести себе си и е прокуден.
Прокуден ли? Разбирам.
Тук сме за да конфискуваме портрета.
Да, разбира се.
Ако той се свърже с вас по някакъв начин,
веднага ни уведомете.
Да, непременно.
По случайност, още не ми е платено за картината...
Щом го открием, ще му го напомним.
Както образът на човек се изпарява във въздуха,
нека и името му се заличи от спомените ни.
Който произнесе името на този човек,
ще се пържи в пламъците на вечното проклятие.
Ще й хареса рамката. Справил си се чудесно.
Никога не съм се чувствал толкова близо на нашата кралица.
Но, тя наистина ли е толкова грозна?
Какво искаш да кажеш? Картината е чудесна.
Да, ама това не прави кралицата хубава.
Дон Франциско, Нейно величество желае
да почакате в покоите на Негово величество.
Моля, седнете.
Седнете, моля.
Моля ви, седнете.
Е, хареса ли ви?
Много, Ваше величество. Много ми хареса.
Истината ли ми казвате? - Да, наистина. Бях изключително...
Разтърсен, Ваше Величество. - Не сега.
Знаеш ли кой го е написал?
Не, сир.
Моцарт, може би? - Не.
Хендел?
Аз. - Наистина ли?
Поздравления, Ваше величество.
Отлично и чувствено изпълнено. - Изпълнено.
Толкоз за изкуството.
Сир, чудя се, бихте ли ми казали мнението си за моята...
Добре де, влизай.
Ваше величество, идвам от Париж.
Френските бунтовници са обезглавили кралското семейство.
Кралят на Франция?
Да, Ваше величество. Крал Луи.
Екзекутиран е публично преди шест дни.
Братовчед ми Луи?
Да, сир.
15 ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Нашите войници трябва да разбират напълно целта на своята мисия.
Всички те лично носят съобщение от мен, Наполеон Бонапарт,
че аз няма да търпя, гледайки как нашите испански братя страдат
под тиранията на алчни и покварени крале,
подтискани от лицемерни духовници и чужди самозванци.
Да, кралят на Испания дори не е испанец.
Той е французин. А кралицата...
Кралицата е италианка!
Нищо чудно, че испанският народ мрази кралското семейство толкова,
колкото и Светата инквизиция.
Не сте се били в по-лека война, войници!
Местните ви посрещат с цветя и отворени обятия по улиците на Мадрид!
Испанецът няма търпение да разкъса оковите и да се изправи свободен!
Да живее Наполеон!
Виждам взривовете, но не мога да ги чуя.
Глух съм.
Вече съм напълно оглушал, но всяка сутрин благодаря на Бог,
че още не е отнел и зрението ми.
За да съм свидетел на всичко, случващо се тук.
Това са френски войници.
Мамелюци.
Елитна кавалерия, подбрана от Египет, лично от Наполеон,
в помощ за освобождението на Испания.
Да ни донесат благородството и идеите на френската революция.
Свобода...
Равенство...
Братство.
После, за да защити същите тези идеи на Революцията,
Наполеон, това самопровъзгласено величие, направи брат си Жозеф,
крал на Испания.
А за моите сънародници Наполеоновите армии вече не бяха
нищо повече от нашественици и окупатори.
Кой властва на това място?
Бог...
Бог е владетел на това и всяко друго място на земята, сине мой.
В името на император Наполеон... - Продължавайте.
... и според Декларацията на Правата...
Братко?
Братя, отдръпнете се, дайте му въздух.